Njålssoga5


 * Njålssagaen **

Njålssagaen ble skrevet på slutten av 1200 – tallet av en ukjent forfatter. Njålssagaen handler om familier og forholdet mellom dem. Sagaen handler egentlig om Njål, men det utdraget vi har om handler i hovedsak om Gunnar og Hallgjerd.

Njålssagaen finner du her: http://sagadb.org/brennu-njals_saga.no

Dette utdraget handler om Hallgjerd og hennes tre giftemål og hvordan disse endte. Sagaen starter med Hallgjerd som liten jente og hun blir presentert for oss når faren hennes Hoskuld snakker med broren Hrut, og spør ham om han synes hun er pen. Han svarer //"Fager er denne jenta, og det kjem mange til å svi for. Men ikkje skjønar eg korleis tjuvsaugo er komne inn i ætta vår."// Allerede her får vi vite at det er noe med Hallgjerd som kan skape problemer for folk, noe vi senere vil få bekreftet. Etter dette går sagaen fram i tid og forteller oss at Hallgjerd har vokst opp er nydelig og se på.
 * Handlingsreferat**

Hun blir senere giftet bort til hennes første ektemann Torvald. Torvald spør faren om lov til og gifte seg med henne og det blir fort gjort en avtale som Hallgjerd ikke har tatt del i. Hallgjerd viste med en gang misnøye, siden hun ikke hadde tatt del i denne avtalen og sa til faren. Hun viser sin missnøye på en slik måte at du føler at dette ekteskapet ikke komme til å vare. //"No har eg visse for det som eg lenge har hatt ei aning om, at du nok ikkje er så glad i meg som du støtt har sagt, siden du ikkje ein gong brydde deg til å tala med meg om denne saka. Og ikkje tykkjer eg dette giftet er så gjevt som de har lova meg."// Det tok ikke lang tid før Hallgjerd og torvald havnet i strid. striden handlet om at Torvald ikke hadde skaffet nok mat til huset. Hallgjerd sa: //"Det skil ikkje meg, om du og far din har svelt dykk rike."// Dette gjorde Torvald veldig sint og førte til at han slo henne. Hallgjerd hadde en fosterfar med navn tjostolv og med gode manipulasjonsevner fikk hun ham til å drepe Torvald og dermed var det første ekteskapet over.

Hallgjerd gifter seg igjen, denne gangen med en mann som heter Glum. Hallgjerd og Glum hadde det ganske godt sammen, men det ble fort konflikter med en gang fosterfaren Tjostolv flyttet inn. En dag han og Glum skulle ut på saueleting ble Tjostolv med ham og det ble tidlig uenighet mellom dem og dette førte til at Tjostolv drepte Glum og når Tjostolv kom heim ser Hallgjerd øksen med blod og spør : //"Kva nytt har du no å fortelja?" sa ho, "og kvifor er det blod på øksa di?" Han sa: "Ikkje veit eg kva du vil seia til dette, men no seier eg deg drapet på Glum." "Det var vel du som gjorde det," seier ho. "Slik er det," seier han. "Du er ikkje borte i leiken," sa ho og lo.// Å herved var det andre ekteskapet over.

Så kommer vi til det siste og tredje ekteskapet. Der får vi presentert den perfekte mannen Gunnar. Han får først øyne på Hallgjerd ved Alltinget. //”Så var det ein dag då Gunnar gjekk frå Lovberget, at han la vegen nedanfor mosfellingabua.”// At han møtte hallgjerd igjen. De snakket å det endte med at han gikk til faren og onkelen og spurte om lov til og gifte seg med hende. Hoskuld sa at det var greit, men Hrut advarte Gunnar om hva type person Hallgjerd var, men nektet ham ikke giftemålet for det. Hallgjerd og Gunnar ble senere gift. Gunnar merker fort at det som har blitt sagt om Hallgjerd er sant når hun ber ham stjele. Det ble en stor diskusjon dem imellom, men han gikk til slutt og gjorde akkurat det hallgjerd hadde sagt han måtte gjøre. Problemene begynner å bygge seg opp for Gunnar. Han deltar i mange kamper der flere menn mister livet. Gunnar og broren kolskjegg blir dømt til å fare utenlands og der skulle de være i 3 år. Vis han ikke holdt dette forlike så ville det føre til ulykke. Gunnar bestemmer seg for å ikkje holde dette forliket og reiser hjem. Siden han brøt forliket og ikke reiste utenlands er han nå fredløs. Det vil si at hvem som helst kunne drepe ham, uten å få straff. Nå var det en gjeng som hadde bestemt seg for å drepe Gunnar og det ble kamp om liv og død. Mens mennene gikk mot huset skaut Gunnar pilar etter dem. De prøvde og komme inntil huset, men Gunnar kom til med pilene der også. Til slutt så fikk de tatt han på grunn av at Hallgjerd ikke ville hjelpe ham med å lage bue. Dette endte med Gunnars død.

Temaet i njålssagaen er kjærlighet, ære, hevn, skjebne. Du ser at Slekt og familie er viktig i sagaen. Familie og ætt var meget sterkt og holdt lenger enn livet. Slekten støttet de andre medlemmene i familien uansett, og ble et familiemedlem drept eller på noen måte behandlet dårlig, måtte en regne med at det ble tatt en grusom hevn. Eksempel på dette var når Tjostolv drepte torvald for Hallgjerd etter han hadde slått hende. Hovedmotivet i njålsagaen og dette utraget er gjengjeldelse og konflikt. Det er kjærlighet og ære som er grunnlaget for konfliktene. Skjebnen har også en betydningsfull plass i sagaene der som regel helten alltid dør og det er ganske viktig å bli husket for måten de døde på. Det betydde mye for deres ære. Gunnar som var på en måte helten i dette utdraget døde og dette var på en måte hans sjebne. Det viser også at han behold æren sin når gissur sier dette etter kampen: //"Ein druste kar har vi no lagt i vollen, men det kosta oss mykje, og forsvaret hans vil bli hugsa så lenge folk bur i landet.”// Uansett hva man gjør, kan man ikke unngå skjebnen. Den må man leve med, uten å protestere.
 * Tema**

Det spesielle ved sagastilen er den enkle formen det er skrevet i. Språket er svært tilbakeholdent, det blir aldri sagt mer enn akkurat det som er nødvendig. Setningene er enkle, alt blir fortalt med ord og settninger som ikke forteller oss noe om følelsene til personene. Det er ved hjelp av dere ytre framstilling og deres replikker at vi kan tenke oss hva slags følelser de har. Det er i replikkene vi møter den største ordkunsten i sagaene. Å kunne formulere replikkene i det rette øyeblikket har tydeligvis vært høyt verdsatt. Den gode replikken har gjerne et element av underdrivelse. Den fulle betydningen av replikken, og hvilke følelser som ligger bak den, må leseren tenke seg til selv. Typisk er Torgrims replikk i dette utdraget. Gunnar har spiddet Torgrim med atgeiren sin, et slags langt spyd, da Torgrim og følget hans ville finne ut om Gunnar var hjemme. svarte Torgrim: //"Det lyt de sjølve finna ut, men det veit eg, at atgeiren hans var heime."// Så seig han død ned, fortsetter sagaen.
 * språk**

Den objektive og saklige stilen er altså typisk for sagaen. Ordvalget er alltid enkelt, ganske dagligdags. Dramatiske hendelser og sterke følelser blir ofte beskrevet med svake og enkle ord. Underdrivelse av død og smerte er normalt. Dialoger, derimot, har en stor rolle i sagaene. Mye av handlingen får vi med oss gjennom samtaler. I njålssagaen og hvilken som helst annen saga så er det ved hjelp av disse samtalene som gjør at vi kan tenke oss til hvordan personene i sagaen føler.

Synsvinkelen i sagaene er autoral og refererende. Fortelleren holder seg så langt i bakgrunnen som mulig slik som en flue på veggen, og lar oss sjelden forstå sine egne reaksjoner og vurderinger av personer og hendelser. Du får ikke vite hva personene tenker, de blir skildret ved handlinger og replikker. Personene røper sitt indre liv gjennom ytre trekk som gjerninger og talemåte, men også karakteristiske detaljer ved utseendet som fremhever spesielle egenskaper. Når personene bare blir beskrevet utenfra, virker sagaen mer som en sann historie. En annen ting som skjer når fortelleren holder sine egne forklaringer ute fra teksten, er at sagaen blir full av indre liv. Leseren vet at det er mer i personene enn det som blir fortalt, og må lese mellom linjene. Det som er usagt i sagaen, er ofte noe av det viktigste i fremstillingen.
 * Synsvinkel**

Dette er en Kronologisk fortelling. Fortellingelementene som blir brukt er referat, scene og dialog. Det er ikke mye som blir skildret. Hastigheten i sagaene er høy, dette betyr at årene går ganske fort! Hastigheten synker når det er noe spesielt de skal få fram som de gjør ved hjelp av dialoger.
 * Fremstilling**

Personene blir skildret fra utsiden, med måten de ser ut og oppfører seg på. Personane røper sitt indre liv gjennom ytre trekk som handlinger. Personene blir skildret gjennom det de sier og gjør. Ord som: kloke, sterke, vakre, modige og trofast blir mye brukt til å skildre personene fra utsiden. Eksempel på dette er når vi møter Gunnar i teksten: //" Gunnar Håmundsson budde på Lidarende i Fljotsli. Han var stor av vokster og sterk, og våpenfør framfor nokon annan. Han både kasta og hogg like godt med båe hendene, og han var så kjapp med sverdet at ein tyktest sjå tre i lufta på ein gong. Med bogen skaut han betre enn nokon annan, og raka alt det han sikta på. Han hoppa meir enn si eiga høgd i fulle hærklede, og like langt attover som framover. Han kunne symja som ein sel. Det nytta aldri å kappast med han i nokon slags leik, og det har vori sagt at ingen var hans jamlike. Han var ven å sjå på, ljos i andletet, nasen var rett, men noko keik framme. Augo var blå og gløgge, og kjakane raudleitte. Håret var stort og vakkert, både i fall og farge. Han førte seg betre enn dei fleste, heldt hardt på retten sin, men var gjevmild og stillfarande, trufast mot venene sine, men varsam når han valde dei. Han var rik på gods."// Det oppstår ganske mange konflikter i sagaen og det er som regel uenigheter som fører til dette. Det har som regel med familie å gjør. Der de skal hevne noe som har skjedd med deres familie, det kan også være kjærlighet som fører til konflikter å kan skape problemer for personer i senere tid. Eksempel på dette er når Hallgjerd ber Gunnar stjele: //"Eg har tenkt ut ei sendeferd for deg," seier ho. "Du skal fara til Kirkjubø."   "Kva skal eg der?" seier han.    "Der skal du stela to kløver med mat. Du skal ta smør og ost, og så skal du setja eld i uteburet. Alle vil tru at elden har komi der av vanvare, og ingen vil tenkja på at der har vori stoli."   Trælen sa: "Vond har eg vori, men aldri var eg tjuv." "Nei, høyr på den!" seier ho. "Du held deg for god, du som har vori både tjuv og mordar. Men du skal ikkje tora anna enn å fara, for elles let eg deg drepa."//
 * Personskildring**
 * Konflikt**

Noen vil si at mange av sagaene er historiske kilder, men vi kan ikke stole på at de er det. Personene i disse sagaene har kanskje levd, men vi må regne med at historiene om dem er oppdiktet. Vi må tross alt huske at disse sagaene har blitt gitt videre gjennom tiden muntlig. Dette vil også si at det var mest sannsynlig en del tildiktinger til sagaene før de ble skrevet ned. Det betyr ikke at sagaene ikke gir oss informasjon om hvordan det var på denne tiden. Vi lærer hvordan folk levde og tenkte på denne tiden. Uansett om historiene ikke er historisk korrekte, så lærer Vi hva som var viktig for dem, slik som ære, hevn og familie. Vi må ikke glemme at dette var en stor tid for oss nordmenn med tanke på at vikingtiden var jo Island og Norges storhetstid. Derfor er det viktig at vi tar vare på disse sagaene og ikke lar dem gå i glemmeboken.
 * Konklusjon**

**Kilder** http://no.wikipedia.org/wiki/Nj%C3%A5ls_saga