Par+2kladd

=Voluspå og Norrøn mytologi= == = = Voluspå er det første diktet fra den eldre Edda, og det antas å stamme fra 900-tallet. Diktet handler om guder, og har ingen hovedperson. Av den grunn kan vi kategoriserer vi som et gudedikt. Om diktet kun hadde handlet om en bestemt gud, og hans liv, hadde vi kalt det for et heltedikt. Voluspå betyr Volvens spådom, og det er dette diktet handler om. Volven, moderne kalt en spåkvinne blir oppsøkt av Odin, og han ønsker å bli fortalt om verdens fremtid. Før hun begynner selve spådommen, fortelleren hun om fortiden. Om hvordan verden ble til, og alt som har skjedd frem til nåtiden Odin og Volven lever i. Så kommer Ragnarok, verdens undergang, som blir etterfulgt av fortellingen om hvordan alt skal bli skapt på nytt, i nytt frodigere land.

Volven blir presentert som en veldig vis person, visere enn Odin som er kjent for å være den mektigste og viseste guden. Dette hadde han oppnådd ved å ofre det ene øyet for å drikke av kunnskapens brønn. Han hang så i visdomstreet Ygdrasil i ni døgn, med et selvpåført spydsår for å øke sin visdom ytterlige halvt levende og halvt død. Dette kan fortelle oss at i den Norrøne verdensbildet eksisterte det skapninger, klokere enn selv de mektigste gudene. Hele fortellingen til Volven, blir gjengitt som om hun snakker til oss, og på den måten virker hun som en forteller når vi leser diktet.

Hvordan verden ble skapt
Volven begynner med å fortelle Odin om hvordan alt ble til. I starten fantes det ingen ting, ikke gress, jord, eller himmel, kun Ginnungagap. Ginnungagap var et tomrom som strakte seg fra Nord til Sør, fra Kulde til Varme, fra Nivlheim til Muspelheim. Det kalde, og det varme sammen her sørger for at skapelsen av livet kunne begynne. Jotnen Yme vokste frem sammen med en ku til å gi han mat. Svettet som rant fra armhulene hans skapte flere Jotner, og det vokste så frem en hel slekt av Jotnene. Samtidg slikte kua frem Bure, Gudenes stamfar fra en saltbelagt stein.

Bure er farfaren til Odin, Vili, og Ve. Brødrene ble lei av jotnene, og Yme som stadig skapte flere av dem. De bestemte seg derfor for å drepe Yme, og blodet hans skulle drukne alle Jotnene, utenom to som kom seg unna i en båt. Kroppen ble flyttet til Ginnungagap og ble brukt til å skape jorden. . På en strandtur fant Odin, Høne, og Lodur to trestokker som hadde drevet i land. En ask, og en alm. Gudene blåste liv i dem, for å skape de to første menneskene. De fikk navnet Ask, og Embla, og er forfedrene til alle menneskene som bodde i Midgard, menneskets boplass.

Balder og Hod
Senere skulle Odin få flere sønner sammen med Frigg. To av disse var Balder og Hod. Balder var den vakreste av gudene, og var elsket av nesten alle. Halvguden Loke var missunelig på dette, og ønsket å hevne seg. Dette var ikke en lett oppgave, da Frigg hadde fått alt i verden til å sverge til å ikke skade Balder, utenom den unge og uskyldige mistelteinen. Dette klarte Loke å lure ut av Frigg ved å gjøre seg om til en kvinne. Odin lurer så Hod, broren, til å skyte mistelteinen på Balder som om den var en pil, og dermed er det Hod som dreper Balder. Frigg prøver å hente sønnen ut av dødsriket, men for at dette skulle skje måtte alt i verden sørge over hans død. Noe Loke, utkledd som en trollkjerring nektet, og dermed kunne ikke Balder hentes tilbake.

Yggdrasil[[image:http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Yggdrasil.jpg/200px-Yggdrasil.jpg width="140" height="173" align="right"]]
Yggdrasil er verdenstreet, en ask med greiner som brer seg over hele verden. Det hellige treet blir holdt oppe av røtter som stammer fra flere forkjellige verdener. Det bor flere skapninger i treet, og det er her Odin har hengt halvdød for å få mye av kunnskapen han har.

Nåstranda
Volven forteller om Nåstranda, et av dødsrikene. Det er en stor sal, flettet sammen av hoggormrygger, og døren vendt mot nord. Ormehodene er starten av elver, og i disse elvene vasser mordere, og andre forbrytere som har komt til dødsriket Nåstranda.

Fenrisulven
Fenrisulven var en ulv, sønn av Loke og Angerboda. Det var kun Ty som våget å mate den, men dette skulle koste han den ene hånden. Da Gudene forstod hvor farlig den var, bandt de den fast ved hjelp av den magiske lenken Gleipne, og munnen dens ble holdt åpen med et sverd igjennom skjeven.

Under Ragnarok klarte ulven å komme seg løs, og den slukte Odin. Vidar, en av Odins sønner dreper ulven etterpå.

Garm
Hel, datter av Loke, ble sendt til Nivheim, og skulle vokte over de som døde av alder eller sykdom. Hun hadde en hund kalt Garm som voktet inngangen. Under Ragnarok kommer den seg løs, og i kampen mot Ty skulle begge miste livet.

Ragnarok
Volven, forteller til slutt om Ragnarok, det som skal være verdens undergang. Den skulle bli varslet i forkant av tre haner som galer fra hver sin verden. En hos gudene, og hos Jotnene, for å vekke dem, og en siste i Hel for å vekke de døde til live. Det er nå Garm river seg løs fra lenken som har holdt den fast.

Det ble så ondskap i verden, og en krig imellom Jotner og Guder startet. Denne varer i tre år, fulgt av Fimbuvinteren, den harde, kalde, og sammenhengende vinteren, som også skulle vare i tre år. Denne drepte alle menneskene utenom Liv og Livtrase, som senere skulle bli forfedre til den nye generasjonen. I mens Gudene og Jotnene utsletter hverandre blir Odin slukt av Fenrisulven. Neste alt dør i kampen, inkludert verdenstreet, Yggdrasil.

De få som overlevde undergangen skapte en ny og bedre verden, hvor det vokste frem et nytt verdenstre fra resten som lå der Yggdrasil hadde stått.

Voluspå og kristendommen
Det er mye i Voluspå som kan minne om kristendommen. I både kristendommen, og i den norrøne mytologien et det kun et menneskepar i starten. Adam, og Eva i kristendommen, men Ask og Embla i den norrøne. Jordas undergang forekommer også begge steder, og hvordan den på samme måte skal vokse frem på nytt.

=Kilder:=
 * Voluspå
 * Nettopp Norsk Påbygging
 * []
 * []
 * []
 * []
 * []