Olav+og+Erling+Skjalgsson14

Olav og Erling Skjalgsson.
Olav og Erling Skjalgsson er et utdrag fra Heimskringla, som er en saga om kongene, skrevet av Snorre Sturlason, på 1220-30-tallet. Utdraget handler om kampen mellom Olav og Erling Skjalgsson, og utdragene av diktet som kommer innimellom skal være laget av Sigvat.

Tittelen på kongesagaen forteller oss hvem denne kongesagaen handler om, og hvis leseren har litt kunnskap om de gamle kongene av Norge fra før, så vil de kanskje skjønne litt om hva teksten handler om uten å lese den først. Siden vi bare at et utdrag av historien starten vår del in medias res, altså midt i fortellingen. Den begynner med å presentere Erling, og selve handlingen, og det er nøye beskrevet hva som skjer. Spenningskurven i historien er kronologisk, uten frampek og tilbakeblikk. Det meste av historien er referat, men det er også litt scener, som for eksempel når kongen sier "Vil du gå i tenesta mi, Erling" og Erling svarer "Det vil eg". Fortellingen er også delt opp i to deler, som veksler gjennom hele utdraget. Først blir det fortalt, rett fram fra som skjer, og deretter kommer det Sigvat diktet, som forteller det samme som referatet. Mot slutten bygger det seg opp mot et høydepunkt hvor en av Olavs menn slår øksa i hodet på Erling. Mot slutten av utdraget fortelles det at bøndene fraktet liket til Erling tilbake til Sola, hvor han kom fra, og sørget mye over hans død. Etter dette er fortalt kommer siste delen av Sigvat sitt dikt, som forteller det samme.

Synsvinkelen i utdraget er autoral, det vil si at det er en forteller som forteller historien. Fortelleren i denne historien er som en flue på veggen, han ser det som skjer, men kan ikke se inn i personene, å skildre deres tanker og følelser. Fortellerposisjonen fungerer greit siden fortellingen for det meste skjer i referat, og siden hovedpoenget vårt er handlingen og selve teksten, og ikke personene. Hvis vi ville bli bedre kjent med Erling hadde det funket bedre om det var utfra hans synsvinkel vi så hendelsen. Vi ser også Sigvat sin vinkel i diktdelene. Hans vinkel blir også Autoral, siden han ikke kan gå inn i personenes følelser og tanker.

Personene vi møter i utdraget er hovedpersonene Olav og Erling, og Aslak, som var en av Olavs menn. Olav var konge, mens Erling var en mektig høvding på Sørvestlandet. Erling hadde egne meninger, og sto for det han sa. Han gikk over fra å støtte Olav til å støtte danskekongen. Det snakkes om Erling på en høvding og positiv måte gjennom hele utdraget, og han går fra å velge side, til å nesten bytte tilbake, til å bli merket av kongen for å så drept. Erling er absolutt en dynamisk person som forandrer seg gjennom utdraget.

Vi får ikke vite så veldig mye om miljøet i kongesagaen, men starten av handlingen skjer i et sund, på disse gamle skipene, type vikingskip. Mener at hele handlingen skjer på disse skipene, hvert fall i utdraget. I det psykiske og sosiale miljøet møter vi mye press. Siden ikke Erling lengre vil være på Olav sin side, går Olav til krig mot Erling og hans menn, for å få det slik han vil. på den måten presser han Erling til å vende tilbake. Miljøet spiller nok ikke en så veldig stor rolle i dette utdraget.

Språket i kongesagaen er veldig vanskelig, gammeldags nynorsk, og det er veldig vanskelig å skjønne hva som egentlig står. Setningene og avsnittene er lange og tunge å lese, med masse tunge, gamle ord vi ikke bruker i vår tid. Det blir derfor vanskelig å skjønne hele sammenhengen, uten å virkelig sette seg ned å jobbe seg gjennom teksten. Med en god nynorsk ordbok eller lignende. Selvom språket er tungt, så er det samtidig flytende, og handlingen gjenntas i to sammenhenger. Først i refferatet, så i diktversjonen til Sigvat. Språket er samtidig med på å vise oss litt hvordan ting var på 1200-tallet, når dette ble skrevet, hadde det stått på bokmål, så hadde stemningen blitt annerledes.

Selv synes jeg utdraget vi valgte var veldig tungt, og vanskelig å forstå, mest på grunn av det tunge, gamledagse språket. Handlingen i det vare også ganske kort, til at teksten var så lang som den var. Men dette er ikke en tekst jeg ville funnet fram å lest om det ikke var obligatorisk.